Den amerikanske ånd er hard, stoisk og dødbringende.
Den har ennå ikke smeltet. D.H. Lawrence
Et adverb forteller hvordan noe blir gjort, -
- hvor noe blir gjort, eller når noe blir gjort.
- Lucy? - Musikken spilte stille.
- Og adverbet er ... - Stille.
- Sylvie? - Hunden løp gjennom huset?
- Hvorfor er det riktig? - Det forklarer hvor hunden løp.
Det er riktig, men hvis du ville si hvordan hunden løp ...
- Fort? - Fort. Flott, jenter.
- Rosalee! Jenter! De kommer! - Kjære vene.
- Hva skjer, mamma? - Noen vil ha hestene våre.
- Lucy, ta Jacob. Husk planen. - Vekk fra døren!
- Ta Jacobs bamse. - Vi møtes på bakkekammen.
- Wesley, bli med oss. - De tar alt eller brenner huset.
Så la dem gjøre det. Kom nå. Løp til døren, jenter.
- Løp, jenter! - Kom igjen, jenter.
Løp!
Lucy, gi meg Jacob.
- Pappa! - Kom igjen, jenter.
- Wesley! - Pappa!
Nei!
Løp, jenter!
Lucy! Nei!
- Jeg ordner det! - Sånn, ja. Ta ham!
Jeg har ham! Kom igjen, rødhud!
Kom igjen!
Kom igjen! Kom igjen, rødhud!
Kom igjen.
- Kom igjen, rødhud. Opp med deg! - Kom igjen.
- Kom igjen, sa jeg! - Opp med deg, rødhud. Kom igjen.
Det ser ut som du klarte det, Joe.
Hvor langt hadde de kommet?
- Til Diablo Canyon. - Apacher?
Det må være de siste, hva?
Det skulle man tro, men de myldrer fortsatt frem som maur.
Dette er straffen når dere rømmer. Ikke kom tilbake neste gang.
- Det burde ikke være sånn her, Joe. - Har du et bedre forslag, Tolan?
JULIUS CÆSAR
Jeg begynner å bli sliten, Joe.
Jeg tror jeg har kommet til slutten av min tid som soldat.
De sier at jeg ikke er egnet.
De sier at jeg lider av ...
... melankoli.
Nei.
Det finnes ikke.
Jeg har gitt unionen 20 år.
De har tatt våpnene mine, Joe.
Du er uansett ferdig.
Hvor mye har du gitt? 20? 25?
Jeg har sluttet å telle.
Husker du ...
... den gangen Kiowa stakk krigsspydet sitt i magen på deg?
Ja.
Husker du hvordan du satt der i vannet -
- og prøvde å holde innvollene dine på plass?
Jeg kom forbi, og du så på meg.
Du hadde det ansiktsuttrykket. Du så veldig ung ut.
Som om noen hadde tatt fra deg noe.
Som om de hadde tatt fra deg en julegave.
Han tok hesten din, for pokker, og vi dro vekk derfra i en fart.
Du sa: Jeg ser ansiktet hans for meg, og jeg skal drepe ham.
Og det gjorde du. Det gjorde du.
Du drev ham inn i den blindveien -
- og skar ham opp fra ende til ende med kniven din.
Ja, det gjorde jeg.
Det var gode tider.
Ja, det var det. Det var ...
Det var gode tider. Det blir ikke bedre, Metz.
God morgen. Det er korporal Molinor. Obersten vil gjerne snakke med Dem.
- Ja? - Kaptein Blocker er her.
God morgen, kaptein. Du kjenner Jeremiah Wilks fra Harper´s Weekly.
Sitt ned, Joe.
Jeg hører at du endelig fikk tatt apachene som hadde rømt. Bra jobbet.
Jeg vet ikke hva vi skal gjøre med de pokkers villmennene.
Jeg har et forslag. Hva med å slippe dem fri?
Det ville være menneskelig, ikke sant?
- Kapteinen er uenig. - Det er ikke min sak.
Men De ville holdt dem i lenker, ikke sant?
Det spiller ingen rolle for meg hva dere gjør med dem.
Nå som jeg nyter Deres høytaktede selskap, kaptein, -
- må jeg spørre om det stemmer -
- at De har tatt flere skalper enn selveste Sitting Bull?
- Det har jeg hørt. - Jeg blåser i hva du har hørt.
Nå holder det, mine herrer.
- Kjenner du høvding Gule Hauk? - Det vet De at jeg gjør.
Høvdingen og hans familie har blitt holdt fanget i nesten syv år.
Det er vel straff nok, ikke sant?
Ingen straff er for streng for sånne som ham.
Husker De Billy Dixon, oberst? Billy var en av mine gode venner.
Jeg kjente ham ganske godt, slik jeg gjorde med alle her.
Jeg så Gule Hauk ta en kniv og skjære Billy opp fra ende til annen.
Så snudde han seg mot min gode venn Tully McClain ...
Det er vel og bra, kaptein. Du jo ingen helgen selv.
Visste du at han blir spist opp av kreft?
Høvdingen har bedt om løslatelse. Han vil hjem til Montana.
Til Bjørnenes Dal. Kjenner du til det stedet?
Ja, det gjør jeg. Det er hellig cheyennejord.
Etter nøye drøftelser med Washington -
- har jeg besluttet å løslate ham og hans folk.
Hans løslatelse har blitt en sak som har vekket stor oppsikt.
I øst.
Forsvarsdepartementet vil sikre seg at høvdingen kommer trygt frem.
- Hvorfor forteller De meg det? - Du snakker den innfødte dialekten.
- Og du kan veien til Montana. - Jeg har tatt turen noen ganger.
En avdeling skal ledsage høvdingen og hans folk, -
- og du er den eneste jeg kan stole på når det gjelder det.
Du fører flokken til Montana og høvdingen til hans hjem.
De øvrige følges til reservatet, -
- og derfra drar du østover til Fort Mason, hvor du mønstrer av.
Jeg følger ikke den morderen og hans avkom noen steder.
- Det er en ordre. - Jeg adlyder den ikke.
Skal du ikke trekke deg tilbake?
Du ønsker neppe å bli stilt for en krigsrett på dette tidspunktet.
- Det blåser jeg i. - Du blåser vel ikke i pensjonen din?
Nå skal du høre her. Bortsett fra å gå fra vettet, -
- så kan ikke en gammel kaptein stort annet -
- enn å vente på at postbudet skal komme med pensjonssjekken.
Det ville være en skam for en mann som deg, som har tjent i mange år, -
- å ende opp tomhendt.
Vet du i det hele tatt hvem den drittsekken er, og hva han har gjort?
Han var en gang en tøff fiende og er nå en gammel, døende mann.
- Han er en slakter. - Dere vil komme godt overens.
Hold kjeft, din bleikfeite fyr. Du har aldri opplevd krig.
- Du har ingen anelse om ... - Nei.
Ingen anelse om hva det gjør med en mann.
Jeg har drept mange villmenn, for det er min fordømte jobb.
Og ingen har visst nytt jobben sin mer.
Hør her.
Jeg så hva som skjedde -
- da Gule Hauk og soldatene hans var ferdige.
Og det var ikke ...
Du våger ikke å le.
Der var ikke nok igjen av de stakkarene til å fylle en dobøtte.
Du må forstå -
- at når vi legger hodet på puten her ute, så er vi alle fanger.
Jeg hater dem. Jeg har mange gode grunner til å hate dem.
Skinny Figler, Edwin Tate ...
Det er meg knekkende likegyldig hva du synes om Gule Hauk.
Jeg bryr meg bare om denne ordren fra president Harrison.
Du har 24 timer på å velge ut og ruste opp laget ditt.
Adlyder du ikke ordren, blir du stilt for krigsrett. Stopp!
Dette skal gjøres. Og det skal gjøres av deg. Tre av.
- Det ordner jeg, kaptein. - Resten er i kofferten min.
- God morgen, doktor. - God morgen, kaptein.
God morgen, sersjant.
- Korporal. - Jeg er klar til turen.
- Løytnant. West Point? - Ja.
Det er en ære å bli valgt. Jeg skal gi alt jeg har.
Vi får ikke mange fra West Point hit. Vi får se hva du har lært.
- Forsyninger? - Kjøtt, rosiner, sukker og agurk.
- Ammunisjon? - Nok til å forsvare Fort Apache.
Det vil vi trenge.
- Menig. - Jeg har et spørsmål før avgang.
Jeg er ny her og har ærlig talt ikke så mye erfaring.
- Hvorfor har De valgt meg? - Det var ikke meg, men han.
Dere har en fin dag i vente. Hvis Gud vil det, kan dere unngå monsunen.
Høvding. Jeg har pyntet dem.
Det er ikke din beste oppgave, men du slipper vekk herfra før tiden.
Når presidenten befaler, må man adlyde.
Hvis dere får problemer, vil dette sikre dere fritt leide.
- Farvel, oberst. - Farvel. Joe ...
- Du var en god soldat. - Det er jeg fortsatt.
Oberst.
Avdeling, fremad marsj!
Så er det forbannede paraden over.
Stig av.
Stig av!
Ta den.
Jeg frykter ikke døden.
Woodson. Ta av dem den dritten og legg dem i lenker.
Javel.
Og få løsnet flettene i håret til de bikkjene.
vis meg vei
allmektige Gud
en pilgrim i dette golde land
vis meg vei
jeg er svak, men du er sterk
hold meg i dine mektige hender
- Vi stopper her. - Kidder.
Déjardin. Slå leir her. Vi kommer straks tilbake.
Og pass på rødhudene.
Comanche.
Kaptein?
De sover.
Frue?
Skal vi få Dem og Deres barn i sikkerhet? Så dere kan få varmen.
Gutter.
Barna hennes sover. Ikke vekk dem.
Frue?
De skal få varmen i Dem, og litt vann.
Jeg skal ikke gjøre Dem noe. Det lover jeg.
Vil De bli med meg?
Bra.
Vær forsiktig med dem.
Gode Gud.
Déjardin!
- Kaptein, hva har skjedd her? - Comancher.
- Bor de ikke på reservatene? - Ikke alle.
- Har De sett dem? - Nei, men de er ikke langt unna.
Begynn å grave på toppen av bakken.
Déjardin, ta spadene og hakkene.
Skal jeg hjelpe Dem ned, frue?
Skal jeg hjelpe Dem ned?
Bra. Nå skal De få et nytt teppe og litt vann.
Hent et forbanna teppe.
De gjør Dem ikke noe. Se denne veien.
De gjør Dem ikke noe.
Kom.
- Her er et rent teppe. - Vær så god, frue.
De må ikke røre barnet.
- Hører De? - Tilbake.
Javel, frue.
Jeg trenger ikke det.
- Slipp de spadene! - Slipp dem!
- Jeg begraver familien min selv. - Javel, frue.
Jeg begraver familien min selv.
Kan jeg få en spade?
Han skjuler meg i sitt telt og løfter meg opp på klippen.
Nå kneiser mitt hode over fienden som omringer meg.
Til hans telt vil jeg bringe ofre.
Jeg vil synge og spille for Herren.
Amen.
Lov meg at når jeg dør ...
... så blir jeg begravet her.
Lov meg det.
Ikke et skritt lenger.
Ikke et skritt lenger. Hva vil dere?
Jeg er Sorte Hauk.
Sønn av høvding Gule Hauk. Min kone Elgekvinne.
Jeg vet hvem du er. Hva vil du?
Min søster Levende Kvinne.
Vår sønn Lille Bjørn.
En gave til damen.
Det ville være en ære hvis hun vil bære dette.
Kidder. Gi kjolen til damen.
- Og kaptein, jeg ... - Nå er det nok. Sett dere ned.
Hun vil gi Dem denne kjolen.
De kan sove i teltet mitt. Vil De ikke ha noe å spise?
Nei.
Jeg flytter sadelen min bort dit. Bare rop hvis det er noe.
Nå skal De få være i fred.
- Hun er knust, Joe. - Ja.
- Hva vil du gjøre med henne? - Følge henne til Winslow.
Hold øye med henne, for hun har det ikke bra.
Kaptein.
Det å lide et så stort tap som hun har gjort, -
- krever stor styrke.
Comanchene er i nærheten.
De er klapperslangefolk. Det er de verste.
- Jeg ved godt hvem de er. - De skiller ikke.
De vil forfølge og overfalle både dere og oss.
- Vi er klare. - Du forstår ikke alvoret.
De er utilregnelige og veldig farlige.
Fjern båndene. Vi kan være til stor hjelp.
Jeg vil ikke fjerne dem.
Du gjør dette vanskeligere enn nødvendig.
- Er alt i orden? - Ja.
Når hun våkner, drar vi.
Selvfølgelig.
Vi drar snart.
Er De klar, frue?
Ja, det er jeg.
Takk.
Helvete!
Vi må samle oss!
Bort!
- Kaptein. - Hva er det?
Høvdingen er fortsatt urolig.
Han sier at comanchene snart vil komme tilbake.
Han synes vi skal snakke med dem.
- De og oss. - Jeg er uenig.
- Men kaptein ... - Hold kjeft.
Jeg har sagt min mening.
Jeg har sagt det. Vi må stå sammen, ellers vil de drepe oss.
Når man jakter på en klapperslange, finner man den kanskje.
Men den biter før man får øye på den.
- Kidder? - Ja?
Ta av dem lenkene. En feil bevegelse, så skyter vi dem.
Javel.
Tror du på Herren, Joseph?
Ja, det gjør jeg, fru Quaid.
Men han har lenge vært blind for det som foregår her ute.
Det ser jeg.
Men jeg må tro at harde tider styrker våre bånd til ham.
Hvis jeg ikke hadde troen, hva ville jeg hatt da?
Med kunnskap blir rommene fulle av alt kostbart og vakkert gods.
Den kloke mann har styrke.
Jeg vil oposøke det igjen.
Vær ikke misunnelig på onde mennesker, -
- ønsk ikke å være sammen med dem, -
- for deres hjerte tenker på vold, deres lepper taler ondskap.
Du er avløst.
Javel.
Jeg har aldri drept noen før.
- Det var første gang. - Jaså?
Hvordan føles det?
Rart. Og ikke på en god måte.
Å ta en annens liv uten videre.
Hvordan følte du det første gang du hadde drept noen?
Det er veldig lenge siden.
Hvor gammel var du?
Jeg var 14 år.
Jeg kjempet i sørstatshæren.
Når man har meldt seg som soldat, så er det den jobben man har.
Hvis man ikke gjør jobben sin, ender man som Déjardin.
Husk på det.
Jeg har drept alt som kan krype og gå.
Menn, kvinner og barn i alle farger.
Hvis man gjør det nok ganger, så venner man seg til det.
Det betyr ingenting.
Det er det jeg frykter.
Men man venner seg ikke til å miste soldater.
Jeg har mistet mange soldater.
- Er det dem? - Ja.
De vil ikke forstyrre oss mer. Fortsett.
Tommy.
Jeg liker ikke å bli ydmyket, så jeg sier det med en gang:
Hvis du sovner på vakt igjen, kommer du til å henge fra et tre.
Alle fortjener å nedlegge et bytte. De også.
Vi drar til Winslow.
- Det var som pokker. - God dag, Ross.
- Hvordan i helvete går det, Joe? - Det har gått bedre.
- Han må til sykestua. - Korporal.
- Dette klarer du, Henry. - Ta deg av denne mannen.
- Fikk dere problemer? - Vi har vært forfulgt av problemer.
Kidder, ta deg av Déjardins lik.
Ross, dette er fru Rosalee Quaid. Oberst McCowan.
Fru Quaid har mistet alt. Er skredderen åpen?
- Minnie tar seg av henne. - Jeg aner ikke hva en kjole koster.
- Behold pengene dine. - Takk, Ross. Jeg skal se til dem.
Skal jeg hjelpe Dem, frue?
De i indianerkomiteen burde komme ut hit-
- og besøke Fort Winslow eller et reservat et par uker.
Sykdommene og sulten.
Vilkårene stakkarene lever under, er umenneskelige. Det ville de ha sett.
Min kone er blitt forkjemper for de undertrykte.
Ikke lat som om du ikke er enig. Ikke la ham narre Dem.
Regjeringens behandling gjør meg gal. De bør behandles som mennesker.
Behøver jeg å nevne at de var her først? Men de er blitt fordrevet ...
Nå er det nok!
Jeg vil ...
Tror du at ...
... fru Quaid kan bo her til diligensen kommer?
Gjerne det, men diligensen sluttet å kjøre for et halvt år siden.
- Sluttet? - De fikk det ikke til å lønne seg.
Forsyningstoget kommer først til jul.
Fru Quaid, De vil sikkert -
- klare å finne Dem til rette frem til jul.
Jul?
Ja, det kan jeg vel.
- Jeg har vel ikke noe valg. - De er hjertelig velkommen.
Vi kan sikkert finne masse å holde Dem beskjeftiget med.
Takk.
En sigar?
Jeg vil be deg om en tjeneste. En fange skal til Fort Pierce.
Når du likevel skal i den retningen, kan du kanskje avlevere ham for meg.
- Hvorfor skal han helt til Pierce? - Han deserterte derfra.
Han skal i retten for å ha drept en indianerfamilie med øks.
Det var visst et helvetes syn.
- Jeg kan ta ham med. - Er du sikker?
Jeg skjønner det godt hvis du ikke vil bære den byrden.
Jeg har båret en sånn byrde en stund nå.
God morgen, kaptein.
God morgen.
Hvordan har du det?
Veldig bra, hvis jeg ikke trekker pusten.
Så la være å trekke pusten.
Det kunne vært verre. Jeg kunne ha endt som franskmannen.
Som du vet, er døden alltid nær.
Skjebnen holder hånden over deg.
Det føles ikke riktig.
Det føles ikke riktig at jeg ikke kan hjelpe deg med å fullføre oppgaven.
Det føles som om jeg har sviktet deg, Joe.
Du har aldri sviktet meg, Henry.
Du har aldri noen gang sviktet meg.
Du er alltid ...
... fokusert.
Uten deg ved min side hadde jeg møtt min skjebne for lengst.
Jeg hater å tenke på at det kanskje er siste gang jeg ser deg.
Det har vært en ære å tjenestegjøre under deg.
Ikke mange ville ha tatt meg inn. Det vil jeg aldri glemme.
Du er et godt menneske, Joe.
Jeg ville ha tatt deg inn hundre ganger igjen.
Det finnes ingen bedre soldat. Din far ville ha vært stolt.
Vel. Hvis vi er heldige, møtes vi igjen.
Henry ...
- Pass godt på deg selv. - Ja.
De har vært veldig gavmild. Tusen takk for Deres gjestfrihet.
Det var vært en fornøyelse. Pass godt på Dem selv.
Jeg skal gjøre mitt beste.
Kaptein. Jeg vet at jeg er til bry, -
- men jeg vil heller være sammen med deg enn noen andre.
Kidder. Gjør en hest klar til fru Quaid.
- God morgen, Joe. - God morgen, Ross.
- Har du sovet godt? - Som en stein.
Sersjant Malloy. En av mine beste. Han vil følge fangen til Fort Pierce.
Takk for lånet. Det var veldig omtenksomt.
Takk.
De gjør ære på meg ved å bære det.
Jeg heter Elgekvinne.
Elgekvinne.
Det er Lille Bjørn.
- Hvor er Thomas? - Han henter Wills.
- Oberst. - Korporal.
Kaptein Blocker. Det er en ære.
Lykke til på turen.
Da jeg så deg, sa jeg:
Det var som pokker, Phil. Nå snur hellet ditt endelig.
Det har snudd seg, ikke sant, Joe?
Husker du Wounded Knee? Hvor vi slaktet rødhudene skikkelig grundig?
- Det husker jeg godt. - Det tenkte jeg nok.
Hvordan skulle du kunne glemme det? Vi var ved din side hele dagen.
Jeg kom med en melding til deg fra oberst Reno.
Jeg trodde ikke vi ville komme levende derfra.
Men det å se deg få has på lakotaene og de andre, var et syn for guder.
- Det var nok sånn Custer gjorde det. - Nei, Custer klarte det ikke.
Det ble hans ende, som du veldig godt vet.
Ja, men likevel.
Den gamle høvdingen var også der den dagen.
Det er rart at du skal følge villmennene nordover.
Det viser at ting har endret seg. Snart vil de ha jorden tilbake.
Hva gikk det av deg?
Jeg hadde aldri gjort noen noe, hvis de ikke hadde fortjent det.
Jeg vet ikke hvordan du har klart alt det du har sett og gjort.
Det får en til å føle seg umenneskelig etter en stund.
Man må bare betale prisen.
Det kommer jeg vel til å gjøre.
Men mellom oss to, så vet vi begge -
- at du like gjerne kunne ha sittet her i lenker.
Men jeg gjorde bare jobben min.
- Hva vil skje med ham? - De vil henge ham.
- Jeg hjelper dem med å vaske opp. - De klarer det fint.
Jeg klarer det også.
hvordan kan en spurv fly
eller plystre av hjertets lyst
hvis hun bare kan gråte
over sin brukne vinge
hvis hun bare kan gråte
over sin brukne vinge
Far! Bestefar!
- Hva har skjedd? - De har tatt mor.
Thomas, du blir hos Wills. Kidder, pass på leiren.
Hester med jernføtter.
Pelsjegere. Tre stykker.
Opp med deg. Lett på ræva. Jeg hørte noe.
Er det du som lager alt bråket?
Vekker du oss?
Når de hvite mennene går inn i teltene, rykker vi frem.
Som én enhet.
Du har det ikke bra. Vi tar oss av dem.
Det er min datter. Jeg fører an. Det er ikke mer å snakke om.
Det er ingenting.
Metz. Malloy.
Malloy er død.
De var heldige som ikke ble voldtatt av en comanche.
Da ville de ha skåret dem opp fra ende til annen.
Jeg kjente en kvinne i Texas, som fikk nesen sin brent vekk.
Kjøttet var borte, og neseborene helt blottet.
Mannen skar av pungen til kjæresten hennes -
- og stappet testiklene i munnen på ham, mens han lå og sprellet.
- Det holder nå, Wills. - Jeg forteller bare sannheten.
Når man har gjort det du har gjort, hjelper ikke sannheten.
Hva mener du, løytnant?
Det vet du godt.
Du og høvdingen har gjort ting som var mye verre.
Jeg har sett deg slakte kvinner og barn.
Ingen av dere har rett til å dømme meg.
Jeg er en ærlig og hederlig mann, og veldig nyttig.
Hvis jeg skal vokte de djevlene, skal jeg pokker meg gjøre det.
Jeg kjempet ved din side. Vi er alle skyldige.
Jeg ber bare om nåde.
Nåde.
Hvem har du blitt, Joe?
Vil du la meg dø i galgen, mens villmennene får leve?
Du er ikke den jeg trodde. Jeg ville ha gitt livet mitt for deg.
Mine kamerater ga sine liv for deg, og du sendte dem i døden.
Du skylder dem takk.
Du skylder dem en takk for livet. Du spytter på dine soldaters graver.
Hvis du ikke hevner dem, hva døde de for da?
- Kidder, lenk ham til treet igjen. - Javel.
Opp med deg. Kom igjen.
Du er ikke den jeg trodde.
God morgen.
Vi må dessverre bryte opp.
Tror De at De vil være i stand til å ri?
Ellers kan jeg få gjort i stand en slede til Dem.
Jeg kan godt ri.
Takk.
Ja, frue.
Høvding.
Det som skjedde med kvinnene, gjør meg vondt.
Er det noe jeg kan gjøre?
Regnet er på vei. Vi må videre.
- Jeg drukner her ute, kaptein! - Hold kjeft. Vi er alle våte.
Du behandler meg verre enn de forbannede dyrene dine!
Kidder, gi ham kaffe når regnet gir seg.
Fru Quaid?
Er alt i orden? Trenger De noet? Et teppe?
Jeg trenger ingenting.
Takk.
Hvor sover du?
Jeg får en av guttene til å gjøre klart et sted til meg.
For noe tull. Kom inn hit hvor det er tørt.
- Er De sikker? - Selvfølgelig.
Joe?
Hva gjør du, Tommy?
Jeg må videre.
Hva snakker du om?
Kom deg inn i teltet ditt, ellers kommer du til å fryse.
Jeg kjenner ingenting.
Du har vært en god venn, Joe.
Høvding.
Vår behandling av de innfødte er utilgivelig.
Vær så snill å ta imot denne tobakken.
Se i nåde til oss.
Vær så god.
Kapteinen vil ikke at du skal fryse i hjel.
Er alt i orden?
Vent litt.
Legg hodet tilbake.
Ikke skyt.
Herregud.
Kaptein!
For helvete.
- Herregud. - Kidder!
Drittsekken overfalte ham. Jeg henter hestene.
Nei, nei, nei. Jeg tok ham. Han blør ihjel på en dag.
Jeg vil ikke sette flere liv på spill for den drittsekkens skyld.
Tommy! Kom tilbake, Tommy!
Tommy!
Det er til deg, bestefar. Så du kan få det bedre.
Takk for denne gaven. Den vil gi meg liv.
Herregud, kaptein.
Han fikk has på ham. Skikkelig has.
Skal vi begrave ham?
Gi meg et øyeblikk.
- Vi slår leir her i kveld, Thomas. - Javel.
Noen ganger misunner jeg dødens endelighet.
Vissheten.
De tankene må jeg jage vekk når jeg er svak.
Vi vil aldri venne oss til Herrens harde veier, Joseph.
Takk for vennligheten.
Din ånd ...
Du er inne i meg.
Jeg er inne i deg.
Takk.
- Montana? - Ja.
- Vil han klare det? - Han trekker sine siste åndedrag.
- Er du i stand til å fortsette? - Snart.
Når min kropp er blitt næret av jorden.
Vi er ganske nær hjemmet ditt.
Du snakker sant.
Høvding.
Jeg hadde en venn.
Billy Dixon.
Jeg hadde en venn.
Tully McClain.
Jeg hadde en venn.
Edwin Tate.
Jeg har mistet mange venner, og det har du også.
De er et stort tap for oss begge, -
- men vi vet at vi alle skal dø.
Ikke se deg tilbake, min venn. Dra herfra på en god måte.
En del av meg dør med deg.
BJØRNENES DAL, MONTANA
Vi er hjemme.
Det har aldri vært vakrere.
Thomas.
Jeg heter Cyrus Lounde. Dette er mine gutter.
Dette er min jord, og dere skal forsvinne herfra.
Jeg har sett dere tråkke gjennom mine jorder med den usle rødhuden, -
- og det liker jeg ikke.
Jorden er hans rettmessige gravsted.
Der vi kommer fra, har de innfødte ingen rettigheder.
Det er presidentens ordre.
President eller ikke, et papir skal ikke fortelle meg -
- hva jeg skal eller ikke skal gjøre på min eiendom.
Jeg sier det ikke en gang til.
Ta dritten din og din døde cheyenne og kom deg vekk herfra.
Dette er min jord.
Nå, for svarte!
Du hører ikke hva jeg sier.
Vi sier det ikke igjen.
Hvis villmannen blir her, -
- må dere lage plass til flere ved siden av ham.
Han blir ikke flyttet.
Noe sier meg at du ikke tør å avfyre den, kvinnemenneske.
Tog til Chicago med avgang klokken 16.30.
Siste opprop til Chicago med avgang klokken 16.30.
Alle om bord.
Vel ...
Vi må komme oss av gårde.
Det kom fortere enn jeg trodde.
Du er et godt menneske, Joe Blocker.
Vi kan ikke få takket deg nok.
Lille Bjørn, en gave.
Nå er det din tur til å ta denne i bruk.
Cæsar ...
... var en av de modigste menn jeg har lest om.
Takk.
Hva som enn skjer, så ønsker jeg det beste for deg.
Jeg ...
Kom nå.
Takk.
Oversettelse: Cathrine Engebret Scandinavian Text Service 2018